Jeg rammes pludselig af en klam følelse i bilen på vej mod Dineros kontor og Martin Thorborg. Jeg ved, at manden er toploadet med ord, men jeg har kun taget to spørgsmål med, og min research er reduceret til dét, jeg gennem årene har lagret oppe mit hoved. Det er et sats, mærker jeg nu. Vi skal ikke tale om Jubii, millioner eller Marbella. Jeg har ét ønske for mødet – at trække tempoet ud af Thorborg.
Der går et par minutter, før han dukker op. Han er lavere, end jeg husker ham fra et foredrag i Silkeborg et par år tilbage. Der talte han højt, hurtigt og med store armsving – som vi kender ham: Bum, bum, bum, og sådan og sådan. The Thorborg Way. Da han smiler bredt og rækker hånden ud til goddag, er det med fortællingen om, at han lige skulle ha’ styr på et par journalister, der havde givet den vel meget pedal i en overskrift, hvor Thorborg i forbindelse med salget af én virksomhed skulle have kaldt køberne for ’slipseklædte arabere’. ”Det er jo helt skævt. Det kunne jeg aldrig drømme om at kalde nogen. Så den overskrift måtte de sgu trække tilbage!”
Jeg kaster blikket ud over Tivoli, som Dineros ansatte kan nyde udsigten til hver dag. Her er roligt og afslappet, folk joker og griner, men arbejder fokuseret. Min dvælen bliver afbrudt af Martin, der trækker op i sine mørkeblå jeans og vender blikket mod loungeområdet, hvor vi sætter os et minut senere. Det bor i ham – tempoet. Jeg kigger ned på mit papir og de to spørgsmål.
Ingen dyb viden
Jeg vil som det første finde ud af, om Thorborg, der er kendt som succesfuld serieiværksætter, ligger inde med en dybere viden om et specifikt emne. Ikke erfaringer eller meninger, men viden. Jeg nævner Uffe Ellemann-Jensen, der virkelig ved noget om udenrigspolitiske forhold, Kopernikus der virkelig vidste noget om himmelrummet og Rune Klan, der virkelig ved noget om trylleriets historie.
Martin tjekker hurtigt ind på spørgsmålet: ”Der er jeg nok anderledes end de fleste, da jeg er mere at betegne som generalist. Jeg er god til at opsamle viden og lave det om til en mavefornemmelse eller erfaring. At starte virksomhed handler om at time tingene på den rigtige måde. Hvad er folks behov, og hvordan dækker du det? I dét spændingsfelt er jeg dygtig, men jeg har ikke en dyb viden om ét specifikt emne. Mit emne er at bygge koncepter, mærke behov og sørge for at dække behovene på det rigtige tidspunkt.”
Der var den. Fedt!
Martin griber emnet timing: ”Rammer du for tidligt med dit produkt, kommer du til at træde vande. Det kan blive dyrt. Og kommer du for sent, bliver det dyrt at skabe din plads i markedet, fordi den er taget af andre, der har bedring timing end dig. Den slags dræber motivationen. Min passion er at mærke, hvad der foregår og kunne sige; der var dén sgu! Jeg bliver skarp på timing ved at orientere mig, snakke med mennesker, følge folk på Twitter og læse nyhedsmedier fra både ind- og udland. Alt det underbygger min mavefornemmelse for, hvornår et produkt har sin berettigelse. Jeg kan sagtens sidde med en idé, som fandme er fed, men ikke nu, og så ser jeg andre gå i gang med den samme idé og tænker go’ fornøjelse.”
Sex, penge, magt og marketing
”Derudover finder jeg kundepsykologi og psykologien bag handlinger interessant. Hvad får folk til at købe og gøre ting? Det handler om urinstinkter, der ligger gemt dybt i os, og som vi ikke tænker meget over i dagligheden. F.eks. kan knaphed i tid eller ressourcer bringe det vildeste frem i folk. Tag bare historien med gær for mange år siden, hvor vi fik at vide, at der ville blive mangel på gær. Folk, som ikke havde købt en pakke gær i tyve år, sprang ned i supermarkedet og hamstrede i vildskab. Grådighed er et andet instinkt; du bliver tilbudt noget, du har behov for, men så kommer der tre, fire andre ting oveni, du ikke har noget at bruge til, men du er ligeglad – du vil bare have mere. At appellere til knaphed og grådighed er stærke redskaber inden for f.eks. marketing. Så er der måden, vi skriver på; hvilke ord vi bruger og hvilke følelser, vi appellerer til. Alle former for virkningsfulde reklamer spiller på de stærkeste følelser, som er penge, magt og sex. Selvfølgelig køber du et par briller, fordi du gerne vil se bedre, men dybest set bliver brillerne solgt på budskabet om, at du får større succes hos det modsatte køn. De ting, synes jeg, er interessante mekanismer.”
Fri tale og ledelse med Lego
”Paraplyen for disse ting er den menneskelige psykologi, som peger videre over i ledelse og evnen til at skabe en arbejdsplads, hvor medarbejderne er glade, motiverede, føler sig respekterede og har lyst til at blive.”
Over et par minutter fortæller Martin om sin tilgang til medarbejdere, lønforhold, arbejdsklima, indflydelse osv. Det lader ikke til at være et issue for ham, at vi sidder midt i det åbne kontor, hvor alle kan lytte med. Heller ikke en eneste af medarbejderne ser ud til at spidse ører, imens vi snakker. Tingene er tydeligvis stemt af her hos Thorborg og hans team, der om et par dage tager sammen på strategimøde for at lege med Legoklodser med det sigte at bygge ideer, visualisere og idéudvikle Dinero. Alle er med. Det er sådan, det spiller.
Et ord er et ord
Jeg tænker over, hvorfra interessen for psykologi mon stammer. Det viser sig, at Thorborg i sine unge år var bogopsætter på et bibliotek. ”Jeg læste sindssygt mange bøger om psykologi i den tid, men desværre fik jeg støvallergi og blev nødt til at kvitte jobbet.” Han slår op i latter over historien, men finder hurtigt tilbage på sporet: ”Jeg fik personaleansvar som 16-årig på den lokale tankstation, blev gruppefører i Livgarden, selvom jeg aldrig skulle have været i militæret og har i det hele taget haft berøring med mange typer mennesker og psykologien bag deres handlinger.”
Samtalen falder på Martins forældre. De har ikke plantet interessen for psykologi, men bidraget med andre ting: ”Jeg er opdraget med at tage ansvar. Begge mine forældre var ordholdne og dybt dedikerede. Min far var udviklingschef på en højtalerfabrik og fik sin sidste løncheck som 87-årig to dage, før han døde. Min mor kom fra Schweitz og kunne ikke finde job som pædagog, så hun oprettede sin egen skolefritidsordning, hvor hun arbejdede i 30 år. Fællesnævneren for dem var, at de stod fast og turde udfordre autoriteterne.”
Jagten på anerkendelse
Der er en stolthed, men også en sårbarhed at spore i snakken om forældrene. Martin rykker lidt rundt i sofaen, og der opstår et break, som er en oplagt anledning til spørgsmål nummer to: ”Hvis du fik stillet 10 timer til rådighed hos Danmarks bedste psykolog, hvad skulle I så snakke om?”
”Ved du hvad… det har jeg sgu gjort”. Svaret sætter mig skatmat for en stund, men Martin tager den selv videre: ”Det var i forbindelse med, at min far blev alvorligt syg… eller egentlig var det på grund af mit ægteskab, hvor jeg havde brug for at få styr på nogle ting indeni. Så gik det, som det tit går med psykologer; at der bliver rodet op i barndommen.” Martin læner sig tilbage og lader kortvarigt det blå blik fare ud gennem det store glasparti.
”Som for mange andre drenge – tror jeg – har jeg haft svært ved at få min fars anerkendelse. Han talte ikke om følelser og var generelt svær at connecte med. Jeg havde brug for at blive klogere på ham og hans opvækst, og det blev jeg hos psykologen. Da gik det op for mig, at han jo havde været en meget bedre far for mig, end hans egen far havde været for ham. Og at jeg forhåbentligt er en endnu bedre far for min søn osv. Forløbet hos psykologen resulterede i, at vi fik snakket – og vigtigst snakket ud. Paraderne faldt, og til sidst fik han sagt, at han elskede mig. Jeg troede aldrig, at jeg skulle høre ham sige det. Det er to år siden nu, at han døde af kræft. Ja… og så er der skilsmissen. Jeg er vanvittig ked af den skilsmisse, som er en lang og sørgelig historie, når man har været gift i mange år. Men behovet for indsigt i mit ægteskab blev jo så indirekte anledningen til, at jeg fik etableret en god relation til min far… kan man sige.”
Make it a better place
Der bliver helt stille i loungeområdet i Dinero Headquarters. ”Nå, men hvad med fotos?” Martin bryder stilheden og rejser sig fra det møde, hvor tech, trends og digital nørderi i store træk passerede dagsordenen. Jeg hæfter mig ved noget af det sidste, han sagde: ”Der er noget evolutionært over, at vi for hver generation bliver en bedre version af vores forældre. Verden bliver i hvert fald – på den måde – et bedre og bedre sted. Det er jeg sikker på.”
Thorborg Unplugged, tænker jeg ved mig selv. Der var den. Fedt!
Kundepsykologi og psykologien bag handlinger er interessant. Hvad får folk til at købe og gøre ting? Grådighed er et interessant instinkt; der kommer tre, fire andre ting oveni, som du ikke har noget at bruge til, men du er ligeglad – du vil bare have mere
Kort om Martin Thorborg:
– Martin Thorborg er født i 1970 og stifter og medstifter af mere end 35 virksomheder
– Medstifter af søgemaskinen Jubii i 1995, som blev solgt i 2000 For 780 millioner
– Dinero blev stiftet af Martin Thorborg, David Andersen, Anders Hørsted og Nicolai Frisch i 2013 og er et regnskabsprogram særligt rettet mod små virksomheder. Martin Thorborg er direktør i Dinero.
TRE TIL THORBORG:
Hvad med dig og Janteloven?
Jeg oplever, at nogle bruger Janteloven som undskyldning for ikke selv at gøre en indsats og slippe for det ubehagelige. De dyrker den, fordi det er bekvemt. Personligt tænker jeg ikke på den.
Hvad bliver fremtidens største teknologiske kvantespring?
Helt klart kunstig intelligens, der bliver den største game changer i erhvervshistorien. Når først en computer én gang er blevet klogere end os, går det stærkt. Det kommer påvirke alt i vores hverdag.
Hvad gør du, hvis du tvivler på dig selv?
”Jeg er temmelig konservativ anlagt og kaster mig sjældent ud i ting, jeg ikke kan ikke overskue. Men jeg øver mig i at flytte grænser, som om kort tid, hvor jeg skal springe i faldskærm. Det kan også gælde mad, musik og drinks, hvor jeg udfordrer mine vaner. Én ting holder jeg mig fra; sport. Jeg er virkelig dårlig til sport.”
Artiklen er udgivet i erhvervsmagasinet Bizz Up i efteråret 2017 og kan læses i den layoutede version her.
![](https://majbrittmikkelsen.dk/wp-content/uploads/2020/03/Unknown-300x225.jpeg)
Fotoshoot i Tivoli. Dette foto er fra egen rulle.
Du kan også møde kongen af creme (og taknemmelighed), den skønne Ole Henriksen lige her, hvis du har mod på flere erhvervsportrætter.